Как отключваме несигурност и пристъпи на паника
![Как отключваме несигурност и пристъпи на паника](/system/editor_pictures/220843/original_ali-karimiboroujeni-xcnCSq0QPMw-unsplash.jpg)
Животът постоянно ни подлага на редица изпитания, имащи за цел да изпитат здравината и устойчивостта на психиката ни. Всеки човек дълбоко в себе си копнее за сигурност и спокойствие, но невинаги съдбата успява да удовлетвори желанията ни. За да отключат несигурност повечето хора преминават през един наистина труден период, в който се сблъскват с постоянна провокация, критика или пък някаква психологическа атака, идващи предимно от близки до тях хора.
Не е трудно в днешния свят да отключим пристъпи на паника, дължащи се на безброй много външни фактори, над които не винаги имаме контрол, като например любовни терзания, финансови проблеми, натовареното ежедневие и още стотици неща, които бързо успяват да стопират ума и да замъглят съзнанието ни.
Стресът е една от основните причини за отключване на несигурност. Колкото повече губим почва под краката си, толкова по-малко вярваме в собствените си възможности, оттам идват паническите страхове и сривове, които ни подсказват, че просто трябва да намалим за малко темпото и да си отдъхнем.
Колкото по-завладени сме от желанието си бързо да покорим света и да вземем всичко, което ни се полага от този живот, толкова по-уморени, несигурни и психически нестабилни се чувстваме. За да можем да се радваме на добро психическо и духовно здраве на първо място е важно да не изпреварваме събитията, на второ – никога да не губим вяра в собствените си способности и на трето – да вдишаме дълбоко и да спрем тогава, когато усетим, че някой ни е уловил за гушата и всичко около нас се разпада пред очите ни.
Огромен процент от хората нямат способността да изключват своето съзнание и това е причината да бъдат все по-напрегнати, изплашени, стресирани и като цяло незадоволени от живота си. Липсата на сигурност ни кара да се чувстваме самотни и неспокойни, което от своя страна отключва редица психологически атаки, идващи да ни подскажат, че трябва да променим нещо в живота си, за да можем да се почувстваме по-добре.
Когато забавим темпото и осъзнаем колко ценни, силни и можещи сме в действителност, ще успеем да вземем отново живота си в ръце, но преди това трябва да намерим начин, чрез който всеки ден да се окуражаваме сами, да подхранваме самочувствието и вярата, че можем да оцелеем, въпреки натиска, над който сме подложени ежедневно.
Силният и уравновесен човек живее много по-качествен и стойностен живот, защото е осъзнал навреме колко вредни за него са страхът, липсата на вяра и най-вече отчаянието!